Організація управління фінансами в галузі бюджетної діяльності, кредитування і страхування, системою оподаткування, грошовим обігом і системою валютного регулювання. Адміністративна відповідальність за правопорушення в галузі фінансів і підприємництва.
Аннотация к работе
Під фінансами розуміють сукупність відносин, які регулюють утворення та витрачання фондів коштів, що необхідні для виконання завдань і функцій держави. Основу фінансів складають формування та рух грошових доходів держави, юридичних осіб і громадян. Фінанси характеризуються декількома ознаками: 1) здебільшого мають грошовиті характер; 2) виступають як певний механізм розподілу внутрішнього валового продукту; 3) повязані з формуванням грошових доходів та накопичень. Централізовані фінанси охоплюють відносини, що повязані з мобілізацією, розподілом, використанням державних грошових фондів на видатки та регулюються бюджетними відносинами, які забезпечують правові засади функціонування бюджетної системи[1]. Змістом діяльності держави по управлінню фінансами виступають мобілізація, розподіл і використання централізованих та децентралізованих фондів коштів, контроль за їх рухом.Державна політика у фінансовій сфері проводиться Верховною Радою України, яка затверджує загальнодержавні програми, Державний бюджет України та внесення змін до нього, здійснює контроль за виконанням Державного бюджету України, приймає рішення щодо звіту про його виконання. Органи виконавчої влади, що здійснюють управління фінансами, поділяють на: 1) органи управління загальної компетенції (Кабінет Міністрів України, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування); 2) органи управління спеціальної (галузевої, міжгалузевої) компетенції, які розподіляються на дві підгрупи: а) органи, що здійснюють фінансову діяльність поряд із своїми основними функціями (міністерства, відомства, за винятком Міністерства фінансів України); б) органи, для яких фінансова діяльність є основною (Міністерство фінансів України, Державна податкова служба та ін.). Він забезпечує: проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; розробку проекту Закону про Державний бюджет України; виконання затвердженого Державного бюджету України; подання Верховній Раді звіту про виконання Державного бюджету України. Система фінансових органів України очолюється Міністерством фінансів України (далі - Мінфін України) - центральним органом виконавчої влади по управлінню фінансами.Так, Державний бюджет України затверджується Верховною Радою України, бюджети територіальних громад - відповідними органами місцевого самоврядування. Формування та виконання Державного бюджету України здійснюється відповідно до повноважень, які реалізуються державою і охоплюють право на: власний бюджет; одержання тільки закріплених доходів; визначення напрямків та розмірів використання бюджетних асигнувань; організацію бюджетного процесу; затвердження звіту про виконання бюджету. Бюджетні повноваження органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів обєднуються в декілька груп: 1) відносно Державного бюджету України: здійснення повноважень щодо збирання на своїх територіях загальнодержавних податків і зборів та отримання певної частини відрахувань від них; право на дотації, субсидії та субвенції і відповідальність перед державою за їх використання; 2) відносно власних бюджетів: обласні, міські, районні та сільські ради самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети. 140 Конституції України затверджують свої бюджети, які формуються з коштів Державного бюджету України для їх розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів; 3) відносно бюджетів нижчого рівня: право обласних рад розподіляти кошти Державного бюджету України, що передаються через механізм бюджетного регулювання; право обєднання на договірних засадах коштів місцевих бюджетів для виконання спільних проектів та спільного фінансування комунальних підприємств, установ і організацій. У першу чергу серед них виділяються Україна як суверенна держава (в особі Верховної Ради України, Президента України та Кабінету Міністрів України), Верховна Рада і Рада міністрів АРК, місцеві органи самоврядування та їх виконавчі органи.Управління системою оподаткування охоплює сукупність повноважень конкретних органів у сфері встановлення, зміни чи скасування податків. «Про внесення змін до Закону України «Про систему оподаткування»[7] встановлення і скасування податків і зборів (обовязкових платежів), а також пільг здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою АРК і місцевими радами. При визначенні податку фактично складаються всі основні його ознаки - нецільовий, безоплатний, беззворотний, безумовний і обовязковий платіж, що надходить від юридичних і фізичних осіб до бюджету відповідного рівня (або цільовий фонд) на підставі акта компетентного органу. Названий Закон визначає, що під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. У своєрідну групу податків, що можуть скласти певну підсистему, входять податок з власників транспортних засоб
План
План
1. Організаційно-правові засади управління фінансами
2. Органи управління фінансами
3. Управління в галузі бюджетної діяльності
4. Управління системою оподаткування
5. Управління в галузі кредитування і страхування
6. Управління грошовим обігом і системою валютного регулювання
7. Фінансовий контроль
8. Адміністративна відповідальність за правопорушення в галузі фінансів і підприємницької діяльності
Література
1. Організаційно-правові засади управління фінансами