Адміністративно-правовий статус вищого навчального закладу системи МВС України. Характеристика системи відомчої освіти, особливості її становлення та шляхи розвитку. Аналіз компетенції та адміністративної правосуб"єктності вищого навчального закладу.
Аннотация к работе
Останнім часом вищі навчальні заклади системи МВС України переживають потужні зміни в організаційній сфері, перед ними ставляться нові завдання, формуються більш удосконалені механізми управління. Ці зміни викликали ряд проблем, повязаних з укомплектованістю закладів професійним кадровим складом, необхідністю перебудови навчально-методичної бази, розробкою нових форм і методів навчання, подоланням застійних, кризових явищ в освітній діяльності, удосконаленням її технологій, усуненням адміністративно-бюрократичного стилю управління вищими навчальними закладами, підведенням під нього сучасної законодавчої бази тощо. Таким чином, глибоке дослідження організаційно-правових аспектів управління вищим навчальним закладом МВС України набуває особливого змісту і актуальності. Мета дисертаційного дослідження полягає в тому, щоб на основі вивчення чинного законодавства України і практики його реалізації, узагальнення основних положень праць науковців здійснити всебічний і цілісний аналіз вищого навчального закладу МВС України щодо визначення його адміністративно-правового статусу, організаційно-правових засад і основних напрямків удосконалення управління. Предмет дослідження становлять теоретико-методологічні засади, функції, структура, процеси управління вищим навчальним закладом МВС України, система його правового, кадрового, інформаційно-аналітичного та документаційного забезпечення.Розділ 1 „Адміністративно-правовий статус вищого навчального закладу МВС України” включає три підрозділи. „Система відомчої освіти, її становлення та розвиток” визначається місце системи вищих навчальних закладів (ВНЗ) МВС України у загальнонаціональній системі освіти, здійснюється історичний екскурс у розвиток спеціальної професійної підготовки персоналу для органів внутрішніх справ України. „Загальноправова характеристика та адміністративно-правові засади організації вищого навчального закладу” присвячено розробці поняття адміністративно-правового статусу вищого навчального закладу МВС України, аналізу його змісту та структурних елементів. Дається детальна загальноправова характеристика вищого навчального закладу МВС України, визначаються особливості регулювання його діяльності нормами цивільного, трудового, аграрного, фінансового, житлового права. „Компетенція і адміністративна правосубєктність вищого навчального закладу МВС України” присвячено аналізу компетенції ВНЗ МВС України як субєкта освітньої діяльності, який має свої специфічні особливості, насамперед, як заклад, що входить до системи підрозділів МВС України.В результаті дисертаційного дослідження, виконаного на основі аналізу чинного законодавства України та практики його застосування, теоретичного осмислення ряду наукових праць в різних галузях знань, автором сформульовано ряд висновків, пропозицій та рекомендацій, спрямованих на удосконалення правових засад, функцій, структури та процесів управління вищим навчальним закладом МВС України. У розвитку системи вищої відомчої освіти перспективним слід визнати шлях утворення потужних багатоступеневих навчально-наукових комплексів на базі ВНЗ IV рівня акредитації, потенціал яких насправді дозволяє їм стати провідними осередками навчальної, методичної та наукової роботи. Зважаючи на те, що ВНЗ системи МВС, з одного боку, є закладом освіти, а з іншого - державним правоохоронним підрозділом МВС, установою органів внутрішніх справ, існує нагальна потреба у чіткому визначенні обсягу його прав і обовязків у обох аспектах та оптимізації їх співвідношення. Основою цієї піраміди має бути управлінська документація, зокрема, такий документ як Положення про конкретний підрозділ, в якому мають міститися критерії оцінки діяльності усіх рівнів управління - від лаборанта до ректора. Необхідно провести науковий аналіз рівня професійних знань і теоретичної підготовки керівного складу ВНЗ у сфері управління персоналом з точки зору відповідності вимогам, обумовленим прискоренням процесів глобалізації та інтеграції світової науки.