Моніторинг сучасних освітніх процесів у ракурсі управління освітою як процесом державної освітньої політики. Аналіз специфіки залучення інноваційних психолого-педагогічних технологій у процес управління освітою, його основні суперечності та проблеми.
Аннотация к работе
Актуальність теми зумовлена тим, що підготовка управлінських кадрів у сучасних трансформаційних умовах потребує врахування зміни ключової парадигми в освітньому просторі загалом, адже йдеться не лише про перехід від командно-адміністративного типу до особистісно-орієнтованих моделей освіти, але й про нагальну потребу модернізації основних векторів керівництва освітніми процесами - відмова від жорстких вертикальних соціальних звязків та перехід на субєкт-субєктну систему взаємин. Багатогранність освітніх процесів, які детермінують фахову діяльність керівників освіти різного рівня, зводиться до однієї головної тези - сучасній школі потрібен професіонал, спроможний синтезувати у власній управлінській педагогічній діяльності досвід минулого та здобутки інноваційного характеру. Розробка питань управління і соціологічного моніторингу знайшла відображення у роботах таких дослідників, як В. Але залишилися поза увагою питання теоретико-методологічних проблем аналізу управління освітою, недостатньо розкрита сутність і структура управління освітою в системі реалізації державної освітньої політики, не розглядалася проблема інформатизації управління як засобу підвищення державної освітньої політики. Для досягнення мети і реалізації завдань дослідження застосовувалися такі методи дослідження: теоретичні: аналіз і синтез, індукція і дедукція, аналогія, порівняння, зіставлення для вивчення літературних джерел, нормативних документів, теоретичного узагальнення основних підходів до розвязання проблеми професійної підготовки керівних кадрів у галузі вищої освіти; термінологічний аналіз для визначення і конкретизації базових понять дослідження; моделювання для розробки концептуальної моделі професійної підготовки керівних кадрів у галузі вищої освіти; метод конкретизації і систематизації теоретичних знань у процесі розвязання завдань дослідження; емпіричні: спостереження - для вивчення стану проблеми в педагогічній теорії і практиці; виявлення рівня професійної підготовки керівних кадрів у галузі вищої освіти.У першому розділі "Теоретико-методологічні проблеми аналізу управління освітою" розглянуто поняття "управління освітою" як особливої ланки (складової, напряму) в системі соціального управління; завдання управління освітою: підтримка цілеспрямованості і організованості навчально-виховного процесу, ефективності впровадження інноваційних і забезпечуючих засобів; управлінські кадри: проблема підготовки; підвищення кваліфікації та перепідготовка керівних кадрів в освіті. управління освіта навчальний заклад У другому розділі "Сутність і структура управління освітою в системі реалізації державної освітньої політики” нами розглянуто два види управління освітою - управління функціонуванням системи і управління її (системи) розвитком. Центральним органом державної виконавчої влади, який здійснює керівництво у сфері освіти є Міністерство освіти і науки України, яке: бере участь у визначенні державної політики в галузі освіти, науки, професійної підготовки кадрів, розробляє програми розвитку освіти, державні стандарти освіти; встановлює державні стандарти знань з кожного предмета; визначає мінімальні нормативи матеріально-технічного, фінансового забезпечення закладів освіти; здійснює навчально-методичне керівництво, контроль за дотриманням державних стандартів освіти, державне інспектування; забезпечує звязок із закладами освіти, державними органами інших країн з питань, які входять до його компетенції; проводить акредитацію вищих та професійно-технічних закладів освіти незалежно від форм власності та підпорядкування, видає їм ліцензії, сертифікати; формує і розміщує державне замовлення на підготовку спеціалістів з вищою освітою; розробляє умови прийому до закладів освіти; забезпечує випуск підручників, посібників, методичної літератури; розробляє проекти положень про заклади освіти, що затверджуються Кабінетом Міністрів України; організує атестацію педагогічних і науково-педагогічних працівників щодо присвоєння їм кваліфікаційних категорій, педагогічних та вчених звань; разом з іншими міністерствами і відомствами, яким підпорядковані заклади освіти. Вони у межах своєї компетенції: встановлюють, не нижче визначених Міністерством освіти і науки України мінімальних нормативів, обсяги бюджетного фінансування закладів освіти, установ, організацій системи освіти, що є у комунальній власності, та забезпечують фінансування витрат на їх утримання; забезпечують розвиток мережі закладів освіти та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування; здійснюють соціальний захист працівників освіти, дітей, учнівської і студентської молоді, створюють умови для їх виховання, навчання і роботи відповідно до нормативів матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організують облік дітей дошкільного та шкільного віку, контролюють виконання вимог щодо навчання дітей у закладах освіти; вирішують у встановленому порядку питання, повязані з опікою і піклуванням про неповнолітніх,