Аналіз етапів розробки теоретико-методологічних основ, спрямованих на удосконалення організаційно-економічного механізму залучення прямих іноземних інвестицій в економіку України. Розгляд проблем оцінки та регулювання іноземної інвестиційної діяльності.
Аннотация к работе
Виникає потреба у подальшому вивченні й опрацюванні термінологічного апарату іноземного інвестування, питання підвищення привабливості вітчизняного інвестиційного середовища, адаптації досвіду державного регулювання іноземних інвестицій у трансформаційних економіках, оцінки впливу ПІІ на інвестиційну безпеку країни, а також удосконалення організаційно-економічного механізму залучення ПІІ в економіку України. Методологічну основу дисертаційної роботи становлять загальнонаукові методи пізнання, застосування яких дало змогу отримати відповідні результати: загальний підхід до визначення змісту і структури роботи ґрунтується на основі методу системного аналізу; методи наукового абстрагування та узагальнення використано для обґрунтування понятійного апарату інвестування, уточнення та розвитку окремих категорій; методи аналізу та синтезу - при розробці системи оцінки якості прямих іноземних інвестицій та визначення основних елементів державного регулювання іноземних інвестицій; економіко-математичне моделювання - для оцінки взаємозвязків ВВП, внутрішніх інвестицій, обсягів ПІІ; графічний і табличний методи - при побудові таблиць, графіків і діаграм. Уперше: сформульовано поняття «організаційно-економічний механізм залучення прямих іноземних інвестицій» як система гармонізації державного регулювання та ринкового механізму саморегуляції економіки, спрямована на формування сприятливого інвестиційного середовища для надходження в країну ресурсів зовнішнього інвестування; розкрито структуру цього механізму з включенням у неї таких чотирьох груп чинників: політико-правові, економічні, організаційні та інформаційні, ефективне використання яких сприяє залученню прямих іноземних інвестицій; Проаналізувавши праці багатьох учених, які досліджували теоретичні основи ПІІ та їх залучення в економіку, дисертант доходить висновку, що прямі іноземні інвестиції доцільно розглядати як матеріальний і нематеріальний капітал, що вкладається державою, компанією чи підприємцем в інші підприємства за кордоном для отримання підприємницького прибутку за умови довгострокового економічного інтересу та наявності права брати участь в управлінських рішеннях. У другому розділі роботи - „Організаційно-економічний механізм залучення прямих іноземних інвестицій в економіку України» - розкрито зміст і структуру організаційно-економічного механізму залучення прямих іноземних інвестицій; проаналізовано надходження ПІІ в економіку України та їх вплив на економічне зростання; здійснено оцінку стану інвестиційної безпеки та запропоновано методику визначення якості ПІІ, які залучаються у вітчизняну економіку.У дисертації здійснено науково-теоретичне обґрунтування, проведено оцінку та запропоновано можливі шляхи удосконалення організаційно-економічного механізму залучення прямих іноземних інвестицій в економіку України. За результатами дослідження сформульовано такі висновки та пропозиції: Поглиблення процесів глобалізації протягом останніх десятиліть зумовило випереджувальні темпи зростання обсягів прямих іноземних інвестицій порівняно з іншими показниками розвитку світової економіки. Прямі іноземні інвестиції - це матеріальний й нематеріальний капітал, який вкладається державою, компанією чи підприємцем у підприємства за кордоном для отримання підприємницького прибутку за умови довгострокового економічного інтересу та наявності права брати участь в управлінських рішеннях. Її складники - це цілеспрямоване законодавство, підпорядковане ідеї залучення іноземних інвестицій у пріоритетні види економічної діяльності, створення інфраструктури, що забезпечить сталий розвиток і належні доходи, імпортозаміщувальна політика щодо промислових товарів, формування суспільної підприємницької ідеології, протекціонізм. Основні взаємоповязані та взаємодоповнювані складники механізму - державне регулювання іноземних інвестицій та ринковий механізм саморегуляції економіки, які за допомогою політико-правових, економічних, організаційних та інформаційних важелів формують в країні сприятливе інвестиційне середовище.