Дослідження інституту місцевого самоврядування на Волині у міжвоєнний період, характеристика головних етапів його законодавчого становлення. Основні напрями і форми діяльності самоврядних інституцій, шляхи та методи здійснення урядового контролю за ними.
Аннотация к работе
Згідно із ним міська гміна вважалася територіальною самоврядною одиницею і правовою особою, а її членами - особи, котрі: володіли нерухомістю та проживали не менше 3 місяців на території гміни; або народилися в Другій Речі Посполитій і мешкали в гміні не менше 10 місяців. У розділі «Про обсяг діяльності міської гміни» сказано, що до сфери її діяльності «належать справи, котрі торкаються матеріального добробуту, культури та охорони здоровя її населення, а також справи, доручені їй адміністративною владою» [10, с. Так, наприклад, до компетенції органів гмінного самоврядування входило: розпорядження її майном, прибутками, видатками, а також натуральними повинностями населення гміни; будівництво і утримання міських доріг, мостів, вулиць, площ, скверів і т.п.; будівництво та ремонт міського водопроводу та каналізації; електрифікація міста; підтримка місцевої торгівлі, промислу та ремесел, організація торгів та ярмарок; охорона в містах громадської безпеки та правопорядку. Пасивне виборче право до міської ради мали особи, які відповідали наступним умовам: а) володіли активним виборчим правом; б) досягли 25-річного віку; в) вміли читати і писати польською мовою [11, с. Як представниця гміни міська рада була покликана виконувати функції законодавчого та наглядового органу в справах, що входили в обсяг її діяльності.