Кризові явища в Ісламі та зростання політичної активності ісламських фундаменталістів. Роль радикальних рухів у розвитку міжнародних відносин та внутрішньополітичної ситуації в різних державах. Організація початку спрямування життя країн Близького Сходу.
Аннотация к работе
Біполярна геополітична картина світу другої половини XX століття поступилася місцем «новому світовому порядку», контури якого ще остаточно не визначено. Окрім держав з різними формами правління, державного устрою і політичними режимами, «ісламський світ» представлено й іншими субєктами, які беруть активну участь у міжнародній політиці. Серед них відзначимо народи, які не мають власної державності, але прагнуть її здобути (наприклад, курди, палестинці); міжнародні організації, покликані забезпечити регіональну стабільність і координацію дій у системі міждержавних відносин (Ліга арабських держав, Організація «Ісламська конференція»); міжнародні недержавні організації (Ліга ісламського світу, Народний ісламський конгрес та ін.); численні неурядові релігійно-політичні організації тощо. Основна мета дисертаційного дослідження - комплексно вивчити діяльність найвпливовіших ісламських фундаменталістських рухів і організацій - «Асоціації Братів-мусульман», Руху ісламського опору «Хамас», Партії звільнення «Хізб-ут-Тахрір»; виявити особливості їх впливу на політичний процес в різних країнах близькосхідного регіону, визначити характер їх взаємовідносин з іншими фундаменталістськими організаціями інших країн. Важливим орієнтиром у дослідженні був метод історичного аналізу, завдяки якому розглянуто процес зміни сучасного суспільно-політичного життя близькосхідного регіону у взаємозвязку з процесами, що відбуваються в ісламському світі.У розділі 1 «Теоретико-методологічні підстави дослідження» досліджено проблеми ісламського фундаменталізму і різних фундаменталістських рухів у країнах Близького Сходу, розглянуто позиції ісламських партій і рухів щодо Заходу, з будівництва ісламської держави, перспективи відносин радикальних ісламських організацій з політичними режимами країн Близького Сходу. Іншу групу становлять роботи маловідомих у вітчизняній науці арабських авторів, які розглядають проблему ісламського фундаменталізму як явища в ісламі і як важливий інструмент у політичному процесі країн Близького Сходу. У дисертації наголошено, що досі ще не достатньо розглянуто міжнародні звязки цього руху, ті чинники та події, що призвели до виділення з лав «Асоціації Братів-мусульман» таких міжнародних екстремістських ісламських сунітських рухів, як «Аль-Джихад аль-Іслам», «Аль-Джамаа аль-ісламія», «Хамас», тенденції їх розвитку (розширення географії їх діяльності, використання нових форм і методів боротьби за владу), характер їх звязків з рухом «Асоціації Братів-мусульман» в останній чверті XX сторіччя. Він допомагає вивчати місце і роль різних організацій ісламського фундаменталізму в політичному житті країн Близького Сходу, а також характеризувати їх діяльність у конкретні періоди історичної еволюції. У розділі 2 «Сутність та особливості ісламського фундаменталізму» досліджено теоретичні та практичні основи цього явища, розглянуто його вплив на політичні процеси, що відбуваються на Близькому Сході, розкрито головні постулати ідеологічної концепції ісламського фундаменталізму.За останні роки вони зміцнили свої міжнародні звязки, створили інфраструктуру, що дає змогу нелегально перекидати в різні регіони значні сили бойовиків, зброї, матеріальні і фінансові кошти, у них зявилися добре оснащені військові формування, за чисельністю, як армії окремих держав. Одночасно організації в досконалості опанували пропагандистські методи роботи, зокрема з використанням широких можливостей різноманітних засобів масової інформації та глобальної мережі Інтернет і на державному, і на міжнародному рівні. У дослідженні проаналізовано ідеологію і діяльність трьох найактивніших на сьогодні радикальних ісламських організацій «Асоціації Братів-мусульман», Руху ісламського опору «Хамас», Партії звільнення «Хізб-ут-Тахрір». Цим вони відрізняються від інших організацій і рухів в ісламі, відіграючи важливу роль у політичному процесі країн близькосхідного регіону. Інша організація - Партія звільнення «Хізб-ут-Тахрір» ставить перед собою мету відродити ісламський халіфат, заснований на законах шаріату, а також ісламський спосіб життя і поширити ісламський заклик по всьому світу.